U šta gledaš, Karolin? -U vetar, mama.
Kažu da dolazi uragan.
Osećam se kao da sam na brodu... da se ljuljam.
Mogu liti pomoći, mama? Da ti olakšam nekako?
Oh, dušo. Ne Moze vise Nista da se uradi.
To nam je, što nam je.
Sve mije teže da držim oči otvorene.
Usta su mi puna... pamuka.
Pazite, g-đice Dejzi. Nemojte se češati tako jako.
Hoćeš lijoš lekova, majko?
Doktor kaže da možeš da uzimaš koliko hoćeš.
Nema potrebe da se trpi.
Prijateljica mije rekla da...
nije imala priliku da se oprosti od majke.
Htela sam dati kažem...
koliko ćeš mi nedostajati, mama.
Oh, Karolina.
Plašiš se? -Pitam se.
Štaje sledeće...
Ta železnička stanica je sagrađena 1918.
Naš otac je bio na otvaranju stanice.
Pričaoje da...
je svirao tada 'tuba' bend.
lmali su najboljeg sajdžiju na celomjugu,
kojije napravio taj poznati sat.
Zvao se
G-din Gato.
G-din Kejk.
Bioje oženjen sa kreolkom iz evangelističke parohije,
i imali su sina.
G-din Gato je bio potpuno slep od rođenja.
Kad im je sin porastao, prijavio se u vojsku.
Molili su se Bogu da ga sačuva.
Mesecima nije radio ništa, sem na tom satu.
Jednog dana imje stiglo pismo.
G-din Gato, umoran od posla, otišao je sam na spavanje.
Onda su im doneli sina.
Sahranili su ga na porodičnom groblju...
... gde će biti sa njima kad njihovo vreme dođe.
G-din Kejk je radio na svom satu,
privodio je posao kraju.
Bilo je to jutro za pamćenje.
Tata kaže da je bilo mnogo ljudi.
Čak je i Tedi Ruzvelt došao.
Otkucava unazad!
Napravio sam ga tako.
Da bi, možda, dečaci koje smo izgubili u ratu,
došli i vratili se kući ponovo.
Bavili se kućnim...
... poslovima,
imali decu,
živeli dugo, imali ispunjene živote.
Možda će se i moj sin vratiti kući.
Žao mije ako sam nekoga uvredio ovim.
Nadam se da će vam se svideti moj sat.
G-din Kejk, više nikad nije bio viđen.
Neki kažu da je umro slomljenog srca.
Neki kažu da je otišao na more...
lzvini, mogu li da pozovem nekog?
Neko pazi na mog dečaka. -Naravno.
Nadam se date nisam razočarala.
Nisi mogla da me razočaraš.
vidi,ja...
Znam da nemem mnogo da ti pokažem.
Kofer.
Tu je dnevnik.
Ovo?
Možeš li da mi čitaš, dušo? -Da li to želiš?
Htela sam da ga čitam stotinama puta...
Mama, nije baš...
Samo zvuktvog glasa, draga.
Datiran je na ''4 April, 1985. ''
Piše, ''Nju Orleans. ''
Ovoje moja poslednja volja i testament.
Nemam puno da ostavim, nešto ličnih stvari, bez novca.
Otići ću sa ovog sveta isto kako sam i došao,
sam i bez ičega. Sve što imam je moja priča.
Pišem je sada dok se još uvek sećam.
Zovem se Bendžamin. Bendžamin Baton.
Rođen sam pod neobičnim okolnostima.
Na kraju l svetskog rata.
Rekli su mi da je to bila posebna noćza rođenje.
Pobedili smo u ratu!
Šta radite ovde? -Tomase...
Plašim se da će umreti. -Šta?
Dosta! Svivi! Sklonite se od nje!
Došao sam što sam pre mogao. Gužva je na ulicama.
Tomase, obećaj da će imati mesta u...
Da.
Dala je životza mene.
l zbog toga, večno sam joj zahvalan.
G-dine Baton... !
Tomase!
Tomase, čekaj!
Hej, šta radiš tamo!? Šta imaštamo?
vazduhje lep.
lzgledate lepo večeras, g-đice Kvini.
Lepše nego ikad.
Braon boja vam se slaže sa očima.-Oh, prestani!
Nisi niti loš.
Hambert se vratio kući. lzgubio je nogu...
alije kući... Znam da ti se sviđao nekad...
više nego što je trebalo...-G-đica Simon se uneredila.
Blagi Bože! Mora da prestane, ili će joj se obiti o glavu.
- Doći ću! - Hajde, ovde je baš lepo.
Dođi ovamo na momenat, ne misli ni na šta.
Štaza ime Boga... !?
Oh, Gospod je uradio nešto... !
Nadam se da je nisam povredio, kad sam je nagazio.
Najbolje je da to ostavimo policiji. -Oh, bebo.
Odoh ja.
Sigurno niko nije hteo daje uzme. Hajde, bebo.
Kvini! -Čuvaj vodu!
vratiću se.
Otišla je i uneredila se sva opet...
Džejne Čildres, počni da je kupaš.
Gledaj svoja posla, g-đo Dupri.
Uneređivaćeš se ubrzo.
Neko mije ukrao ogrlicu.
OK, g-đo Holister, dolazim odmah. vratite se gore.
Ružan si kao stari lonac, ali si i dalje Božije dete.
Kvini, ona neće da ide na kupanje beztebe.
Molim vas... dolazim odmah!
Sačekaj me ovde, ok?
Sestra mije dala te bisere. Ne mogu da ih pronađem.
Neko mi krade nakit.
Evo ih ovde, g-đo Holister. vidite?
Oko vašeg lepog belog vrata su. Hajmo sada.
lmaš jako srce. Želiš da izbegneš vežbe oživljavanja.
verujem da ćete mi vi dame pomoći oko toga?
Nikad nisam video tako nešto, skoroje slep od katarakte.
Nisam siguran da li čuje, kosti kao da pokazuju artritis.
Koža mu je izgubila elastičnost a šake i stopala su mu sasušena.
lma sve obolelo,
ali ne bolesti novorođenčeta, nego čoveka koji
je u svojim osamdesetim na putu za groblje. -On umire?
Telo ga napušta pre nego što je i počeo daživi.
Odakle ti beba? -Od moje sestre je.
lz Lafajeta. lmala je nesrećnu avanturu.
Jadno dete, dobioje najgore iztoga. Rodio se beo.
Postoje mesta za 'neželjene' bebe kao štoje ova, Kvini.
Nema mesta zajoš jedna usta ovde.
Nolan Fondacija, bezobzira na dobre namere,
misli daje ovo mesto velika nevolja. Sad i beba...
Rekao si da neće dugo živeti.
Kvini, nekim bićima nije suđeno da prežive.
Ne, ova bebaje čudo, toje zasigurno.
Samo nije ona vrsta čuda koju bi neko hteo da vidi.
Slušajte! Slušajte ovamo! lmamo gosta...
... koji će biti sa nama na neko vreme.
Moja sestra je dobila bebu, ali ne može da se stara o njoj.
lme muje...
Bendžamin.
Bendžamin... nije zdrava beba,
zato ćemo morati da dobro pazimo na njega.
lmam desetoro dece, nema bebe o kojoj ne mogu da se brinem.
Da ga vidim.
Oh, blagi Bože, izgleda baš kao moj bivši muž.
vidi, on je prevremeno ostareo.
Doktor Ros kaže da mu nije ostalo mnogo vremena.
Dobro došao u klub.
Oh, smeši se!
Hambert te pozdravlja.
Jesi li sišla sa uma?
Znam da nemaš sve što je potrebno da rodiš svoje dete,
ali ne moraš ovo da zadržiš, možda nije čak ni ljudske vrste.
G-dine veters,vrati se ovamo!
Molim te.
''Nikad ne znaš štate čeka. ''
lzgledalo je da sam našao dom.
Je li išta od ovog istina?
lmaš divan glas.
Mama, ovde ima neki znak sa starih kola.
Taj satje i dalje radio,
godinu za godinom...
Nisam znao da sam dete. -lsto đubre svaki dan.
Mislio sam da sam kao i svi ostali tamo.
Starac kojije pri kraju života.
Ne lupaj viljuškom. Sa njom se jede, ne igra se.
l koristi salvetu, molim vas g-dine Bendžamin.
Kvini!
Hej, dečako!
Uvek me je interesovalo...
šta se dešava na ulici, ili iza ugla?
Bendžamine! Toje opasno. Dolazi ovamo!
Budi miran, dete!
voleo samje puno. Ona mije bila majka.
Mama... mama!
Nekad se osećam drugačije nego predhodnog dana.
Svi se osećaju ponekad drugačije na ovaj ili onaj način.
lpak svi ćemo završiti na istom mestu,
samo idemo drugačijim putevima do tamo.
Ti si na svom putu, Bendžamine.
Mama, koliko jajoš imam?
Budi zahvalan natome što tije dato.
već si duže ovde nego što se očekivalo.
Nekih noći,trebao sam da spavam sam.
Nije mi smetalo. Slušao sam kako kuća diše.
l sve te ljude kako spavaju.
Osećao sam se sigurnim.
Bilo je to mesto jasne rutine.
Svakojutro u 5:30 bez obzira na vreme,
General vinslou, penzioner US vojske, podiže zastavu.
G-đa Sibil vagner, nekadašnja operska pevačica,
uvek je pevala nešto od vagnera.
U redu, ajde.
Da malo oživimo ove tvoje stare kosti...
... da prohodaš.
Bez obzira na godišnje doba, večera je služena tačno u 17:30.
Šeće-rn...-Šećerni sirup.
Šećerni sirup.
Naučio sam da čitam sa pet godina.
Moj deda je bio garderober poznatog glumca.
Donosio mije svaki tekst, od predstava, da čitam.
''Dobri čuvari mojih starih godina,
pustite Mortimera da umre, i odmori se ovde.
Kao čovek kojije došao sa olupine.
Čuvajte moje delove u dugomzarobljeništvu.
l ovi sivi pogledi,tragača za smrću
slažu se sa krajem Edmunda Mortimera. ''
Mislio si da sam odrastao u neznanju, zar ne?
Glumac za kojeg je moj deda radio, zvao se Džon vilkes But.
On je ubio Abrahama Linkolna.
Nikad ne znaš šta te čeka.
Subotom naveče, mama bi me vodila u crkvu.
Bendžamine!
Amin!
Šta mogu da uradim za tebe, sestro?
U njenoj utrobijezbrka,
ne može da ima decu.
Gospode, ako možeš da oprostiš ovoj ženi njene grehove,
tako da može da ponese plodove života.
Odagnaj tugu! Hvaljen Gospod!
Aleluja!
A koja je nevolja ovog starog čoveka?
Đavo mu je na leđima,
i vuče ga u grob pre njegovog vremena.
lzlazi, nečisti! lzlazi, oštrozubi!
Koliko imaš godina?
Sedam, ali izgledam starije.
Blagosloven da si. On ima sedam!
Ovo je čovek sa optimizmom u svom srcu!
veruje u dušu!
Svi smo mi deca u Božijim očima!
lzbavićemo te iztih kolica.
l prohodaćeš.-Jel' to u redu.
U ima Boga, diži se!
Hajde!
Hajde, čoveče!
Bog će ti pokazati kako ćeš dalje.
videće kako ovaj mali čovek hoda,
bez pomoći štapa i kolica.
videće kako hodaš uzpomoć vere i božije inspiracije!
Hodaj sad.
Ne diraj ga!
Diži se, starče!
Digni se kao Lazar!
Rekao sam, diži se!
Da!
Reci aleluja!
Hodaj. Nastavi.
Sada, kada se setim toga, biloje čudotvorno.
Znate izreku:
''Gospod dao, Gospod i uzeo. ''
Hvaljen bio gospod do najvi... !
Bilo je puno rođendana.
Štedili smo na svećama, da ne bi ostali beznjih.
Znate da ne volim rođendane i da ne volimtortu.
l smrt je bila čest gost. Ljudi su dolazili i odlazili.
Uvek sam znao kad nas je neko napustio.
Bila je tišina u kući.
Bilo je to divno mestoza odrastanje.
Bio sam sa ljudima koji su blagosloveni od svih briga izprošlosti.
Ostalo im je samo da brinu kakvo će vreme biti,
o temperaturi kupke,
o svetlu na kraju dana.
Za svakog ko bi umro, našao bi se neko da zauzme njegovo mesto.
Ženio sam se pet puta.
Moja prva žena ija bili smozarobljeni od plemena kanibala.
Bežali smo preko reke,
ali moja žena, nije znala da pliva, tako da je bila pojedena.
Moja druga žena je nagazila na kobru i umrla.
Bila jezla sreća udati seza mene.
To je g-din Oti, on je prijatelj mog prijatelja.
Sledećeg leta su me zarobili...-On je Pigmejac.
... sa još šestoricom iz Bašel plemena.
Prodali su nas za svinje, obuću i pivo,
jednom čudnom amerikancu.
Čujem da nisi star kao što izgledaš.
Zavaravaš sve okolo.
U čemu je problem, imaš li Madžembe?
Šta su Madžembe? -Crvi.
Mislim da nemam crve. Jednostavno samtakav.
Hajmo na hladno pivo.
Našla sam lekove ispod jastuka.
Ne bih smeo. To je opasno.
Ko to kaže? Hajde, Mali čoveče.
Požuri.
Stani!
Onda sam bio u majmunskom kavezu u Filadelfijskom zoo-vrtu.
Mog prvog dana boravka, došlo je tri hiljade ljudi.
vidi.
Kakoje živeti u kavezu? -Smrdljivo.
Ali majmuni su, izvodili neke trikove tamo.
Bacao sam koplje...
rvao sam se sa Kovali, onaje orangutan.
Kad se nisam igrao sa majmunima,
tražili su da trčim po šipkama od kaveza, i da pokazujem zube.
Šta si posle radio?-Napustio sam zološki vrt.
lšao tamo, vamo, smucao se većinu vremena.
Bio si sam? -većinu vremena ćeš biti sam.
Kad si drugačiji, kao mi, mora da bude tako.
Reći ću ti malu tajnu. Debeli, mršavi,
visoki, beli ljudi... i oni su usamljeni kao i mi.
Ali oni se užasno plaše toga.
Razmišljam o reci na kojoj sam odrastao.
Bilo bi lepo opet sesti pored moje reke.
Hajde. lmam sastanak.
Evo ga moj mali čovek. Spreman si, dragi?
Uvek sam spreman.
Filamena, g-din Bendžamin.
Zadovoljstvo mije, gospodine. -Zadovoljstvo je moje, gospođo.
Možeš se sam vratiti kući?
ldi St. Čarls tramvajem do Napoleona.
Gde si za ime Boga bio? Dolazi ovamo!
Hoćeš da umrem zbog tebe?
Gospode, tako sam se brinula.
To je bio najbolji dan u mom životu.
Kako diše? -Usporeno.
Kažu da će dođi do nas za par sati.
Moram po mog dečaka da ga odvedem do sestre.
Kažu da nemaš šta da brineš, ovde u bolnici.
Sestre će doći ako ti zatrebaju. Dobro si?
Da, dobro sam, čitam...
Dolazim za sat vremena.
Ko nam je to bio?
Doroti, upravo je otišla.
Nastavi, Karolina.
Nedeljom, porodice su dolazile u posetu.
Bioje Dan zahvalnosti, 1930.
Sreo sam osobu koja mije promenila život zauvek.
Bendžamine...
Mogu li da kažem da izgledaš nešto mlađe.
Dobar dan, g-đo Fuler.
Jedan štap, leđa prava kao strela...
Kakav si to napitak pio?
- Hvala vam, g-đo. - Bako, vidi me!
To je bilo dobro! Dođi ovamo.
Ovo je moja unka Dejzi. Ovo je g-din...
Mislim, Bendžamine, da neznamtvoje prezime.
Bendžaminje dovoljno.
Nikad nećuzaboraviti njene plave oči.
Dobri ljudi, večera je postavljena.
Jeste liznali da ćurke nisu prave ptice?
- Odakle tito? - One su izporodice fazana.
Jedva mogu da lete. Tužno, zar ne? Ptice koje ne mogu da lete.
Ja volim ptice koje ne lete. One su tako ukusne.
- To je okrutno.- lmam nešto da vam kažem.
Bog se oglasio na naše molitve...
Desilo se čudo.
Gospod je čuo moju molitvu.
Šta to znači ''čuo njenu molitvu''?
lmaće bebu, blesavko.
To je rekla moja mama kad samtrebala da dobijem brata.
Ali on nije dugoživeo.
Jer nije ispravno disao.
... kad je dobio svoje lepe noge,
baš kao što je veliki Bog Ngog obećao.
Možeš da vidiš daje pet sati,
jer sat velikog Boga Ngoga pokazuje tako.
Zar to nije nešto?
- Ponovo. Čitaj nam još. - Čitajte nam još, molim vas.
U redu. Ali posle toga, idete na spavanje.
Obećavam.
Stari Kengur...
Jesi li zaspao?
- Ko je to?- Ja sam, Dejzi.
- Zdravo! - Hajde!
Gde idemo?-Dođi. Ovde.
Evo, ti upali. -Ne bih smeo da se igram sa šibicama.
Ne budi kukavica. Upali!
Reći ću titajnu, ako ti meni kažeš jednu. -Ok.
videla sam kako moja mama ljubi nekog čoveka.
Lice joj se zacrvenelo odtoga.
Tvoj red.
Nisamtako star kao što izgledam. -l mislila sam da je tako.
Ne izgledaš kao stara osoba. Kao moja baka.
- Stvarno.- Da li si bolestan?
Čuo sam kako mama i Tizi šapuću...
... o tome kako ću uskoro umreti.
lli možda neću.
Čudan si.
Drugačiji si od svih koje sam srela.
Mogu li? -Ok.
Šta radite tu?
lzlazi odatle i pravo u krevet.
Prošlaje ponoć!
Ne smete da se igratezajedno.-Da, g-đo.
Nije puno ljudi iskusilo to.
Hoćeš da nastavim?
Gde tije prijateljica? visoka dama?
Nismo više prijatelji.
To se dešava sa visokim ljudima, ponekad.
Doviđenja.
Proveo sam dosta vremena sam te godine.
Zdravo?
Zdravo. -Useljavam se danas.
Dobro došli. Očekivali smo vas.
Molim te pokažijoj staru sobu g-đe Ruso?
Žao mije, ali obično ne dozvoljavamo pse u kući.
Staraje kao planina, skoro je slepa.
Neće vam dosađivatijoš dugo.
U redu, dokle god se bude držala dalje od prodruma.
Koliko god se trudio, ne mogu da se setim njenog imena.
G-đa Lavson, ili g-đa Hartford, ilije možda bila Mejpl?
Čudno je to kako ljudi kojih se najmanje sećamo,
ostave najveći utisak na nas.
Sećam se da je nosila dijamante.
l uvek se oblačila u lepe haljine kadaje izlazila.
lako nikad nije izlazila i nikojoj nije dolazio u posetu.
Naučila me je da sviram klavir.
Nije bitno koliko dobro sviraš,
već je bitno kako se osećaš dok sviraš.
Probaj ovo.
Ne možeš pomoći sebi, ako se ne prepustiš muzici.
Bilo je puno promena. Neke si mogao da vidiš, neke ne.
Dlake su počele da mi rastu po čunim mestima.
Kao i druge stvari.
Zapravo, osećao sam se dobro.
Oh, draga, boli. -Mama, pozvaću sestru.
vidite ovo. Ovo je centar uragana.
Nije vam dobro?
Niko ne zna šta je bolje, otići ili ostati.
Ja ću odjahati.
Evo, ovo će ublažiti bol.
Jesi li ti imala priliku da se oprostiš od svojih?
Otac je čekao 4 sata mog brata da dođe iz Bodžer sitija.
Nije mogao da umre dok ga ne vidi.
lzgleda kao dobražena.-Jeste.
Nisam provodila puno vremena sa njom... -Zauzueta si?
- lzvinite. - Naravno.
Kvini me je puštala sa g-dinom Dausom na Poverti Point,
da gledam brodove kako idu nizi uzreku.
Bila suteška vremena.
Jesam liti pričao da me je grom pogodio sedam puta?
Jednom je bilo na livadi dok sam čuvao krave.
Moj pomoćnik se nije pojavio.
Hoće li neko da zaradi 2 $ dnevno, radeći za mene?
U čemu je problem?
Niko neće da radi pošteno za poštenu platu?
Nikad ne plaća.
Niko neće posao? -Hoću ja.
lmaš mornarske noge, starče?
Mislim da, da.
To mije dovoljno.
Diži dupe na brod, ubrzo ćemo saznati za noge!
Bio sam srećan koliko sam mogao. -Treba mi dobrovoljac!
Radio bih sve.-Da, kapetane!
- Očisti sva ptičija govna. - Odmah.
Zapravo sam bio plaćen za nešto što bih radio i džabe.
Zvao se kapetan Majk Klark.
Bioje na tegljaču od svoje sedme godine.
Brže!
Dođi ovamo.
Može li...još dati se diže?
Dižem se svako jutro.
Stara alatka? Nato mislim?
valjda.
Kad si poslednji put bio sa ženom?
Nikad. -Nikad?
Ne od kada se sećam.
Čekaj malo!
Hoćeš da kažeš, da si na ovom svetu toliko godina,
i da nikad nisi bio sa ženom?
Užas! To je najtužnija stvarkoju sam čuo u životu.
Nikad? -Ne.
Onda,tako mi Boga, izlaziš sa mnom.
- Čime se bavio tvoj otac? - Nisam upoznao oca.
Ti srećno kopile!
Očevi te samo sputavaju.
Nakon jedno dva dana, pošto sam radio na očevom brodu.
Na tom debelom kopiletu, ''lrski Tegljač'' kako ga zovu.
Konačno sam smogao snage i rekao sam mu:
''Ne želim da provedem ostatak života na prokletom tegljaču!''
Znaš šta sam mu rekao?
Da ne želiš da provedeš ostatak života na prokletom tegljaču.
Tačno, baš tako!
Znaš šta je moj otac rekao na to?
Rekao je: ''Štati dođavola umišljaš da si?''
''Štati, kog đavola, misliš da možeš da budeš?''
Ja mu kažem:
''Ako baš pitaš... ''
''Želim da budem umetnik. ''
Smejao se... ''Umetnik?''
''Bog teje odredio da radiš na trgljaču kao ija. ''
''l to je tačno ono što ćeš da radiš. ''
lpak, postao sam umetnik.
Umetniktetoviranja!
Svaku od ovih, uradio sam, sam.
Morao bi da me oderešživog, da bi mi oduzeo moju umetnost!
Kad budem mrtav, poslaću mu jednu moju ruku.
Ovu.
Ne dozvoli nikome da ti priča drugačije!
Radićeš ono za šta si stvoren.
Aja sam stvoren da budem, prokleto, dobar umetnik!
Ali ti si kapetan tegljača.
Kapetane Majk, spremne smo za tebe i tvog prijatelja.
Hajde, starino. Pokaži se.
Zdravo, dame!
Zdravo.
Od ovog se ježim. Taj nije za mene.
Kako si mi noćas, deko?
To je bila noć za pamćenje.
Šta si ti, Dik Trejsi ili šta? Moram da se odmorim.
Ja ne moram.
Hvala ti.-Ne, hvala tebi. Laku noć.
- Bićeš ovde sutra?- Svake noći osim nedelje.
To mije pomoglo da razumem vrednost življenja.
Stvari koje možeš kupiti novcem.
Gadno je napolju. Mogu li da vam ponudim prevoz?
To je baš lepo od vas, g-dine.
Zovem se Tomas. Tomas Baton. -Ja sam Bendžamin.
Bendžamin... drago mije da smo se upoznali.
Da li bi hteo da svratimo negde na piće?
Može.
Dobro veče.
- Šta bisteželeli, g-dine? - Uzeću šta i on uzme.
Sazerakza obojicu. Sa viskijem, ne sa rakijom.
Ne piješ, zar ne?-vremeje da probam.
- Kako to?-Nikad pre nisam bio ni u bordelu.
- Toje neko iskustvo. - Sigurno jeste.
Postoji prvi putza sve. -Naravno.
vaše piće.
Ne bih da sam nepristojan... ali vaše šake, da livas boli?
Rođen sam sa nekom vrstom bolesti. -Kojom bolesti?
Rodio sam se star.
- Žao mije.-Nema potrebe. Ne fali ništa starosti.
Moja ženaje umrla pre mnogo godina.
Žao mije.
Umrla je na porođaju.
Za decu. -Za majke.
Čime se bavite g-dine Baton ? -Dugmetima.
Baton's Batons . Ne postoje dugmad koju ne pravimo.
Naša najveća konkurencijaje B. F. Gudrič i njegovi rajfešlusi.
Gospodo, želite lijoš nešto?
Još jedno pa idemo, Bendžamine?
Jedino ako mi dozvolite daja platim, g-dine Baton.
Čime se vi bavite?
Ja sam mali od palube.
Lepo mije bilo pričati sa vama. -Menije bilo lepo piti sa vama.
Bendžamine...
... da li biti smetalo, da s'vremena na vreme, navratim do tebe?
Slobodno. Laku noć, g-dine Baton.
Laku noć, Bendžamine. ldemo.
Gde si bio?
Nigde. Upoznao sam neke ljude i slušao muziku...
Oh, blagi Bože, dečače!
Odrastanje je čudna stvar. Prikrade ti se.
Tamo je neko i odjednom,
neko drugi zauzme njegovo mesto.
više nije bila sva sitna i žgoljava.
- Bendžamine! Dođi.- Ok.
voleo sam te vikende kada je dolazila
i provodila noć sa svojom bakom.
Dejzi! Dejzi!
Želiš da vidiš nešto?
Umeš da čuvaš tajnu.
Obuci se. Čekaćute napolju.
Hajde!
Umeš li da plivaš?-Mogu sve što iti možeš.
Obuci ovo. Požurimo.
Je li mu dobro? -Kapetane!
Kapetane Majk!
Dobrojutro, kapetane. Možeš li da nas provozaš?
Znaš li kojije dan danas? -Nedelja.
Znaš šta to znači?
Znači da sam bio puno pijan sinoć.
Pijan si svake noći.
Jel'ti to devojka?-Blizak prijatelj. Hoću da joj pokažem reku.
Ne bih smeo da vozam civile.
Mogu da izgubim dozvolu za rad.
Šta čekate?
Ovdeje zbog remonta. Čudna patka.
Sada je ko nova!
volela bih da se vozamo njome.
Rekla si nešto, mama?
Baš se pogoršava.
Čuješ li me, mama?
vreme mije proletelo.
Stvari su se menjale brzo.
Ne znam kako je to moguće, ali izgleda da imaš više kose.
Šta ako ti kažem, da ja ne starim,
nego da sam sve mlađi,za razliku od ostalih.
Onda,žao mije zbog tebe...
... gledaš sve koje voliš kako umiru pre tebe.
To je gadna odgovornost.
Nikad nisam razmišljao o životu i smrti nataj način.
Bendžamine, suđeno nam je da gubimo ljude koje volimo.
Kako bi drugačije znali koliko su nam bili bitni.
ljednog jesenjeg dana, poznati gost nam je pokucao na vrata.
Želiš li da ideš sa mnom do prodavnice?
Naučila meja da sviram klavir. -Amin!
l naučila me je štaznači kada izgubimo nekoga.
ldemo.
Bio sam u bordelu, doživeo sam prvo pijanstvo,
upoznao se sa novim prijateljem i sahranio drugog.
1936, kada sam navršavao 17-u godinu života,
Spakovao sam svoje stvari i rekao, zbogom.
Znao sam,život je takav,
da ih verovatno više neću videti.
Srećno, sine. -Hvala.
- volim te, mama.- volim te, dušo.
Želim da se moliš svake večeri, čuješ?
Pazi na sebe!
Bendžamine!
Gde ideš? -Na more.
Poslaću ti razglednicu.
Odasvud.
Šalji mi razglednice odasvud.
Možeš li da zamisliš?
Poslao mije razglednicu iz svakog mesta gde je bio.
Sa svakog mesta gdeje radio.
Njufaundlend, Bafin Bej, Glazgov, Liverpul, Narvik...
Otišaoje sa kapetanom Majkom.
Kapetan Majk je imao ugovornatri godine sa braćom Moran, da
tegli i izbavlja. Stari brodje remontovan.
Ugradili su novi dizel motori novi morski propeler.
Otišli smo oko Floride sve to Atlanskog okeana.
Bili smo posada od sedam ljudi. Kapetan Majk ija,
kuvar, Prentis Majs iz vilmingtona, Delavar.
Blizanci Brodi, Rik ivik, koji su se lepo slagali na moru
ali iz nekog razloga, kada su na kopnu,
nisu mogli da podnesu jedan drugog. -Dosta više!
Jedan od osam brodova se nikad ne vrati...
Tu je bio i Džon Grim, kome baš pristaje to ime.
... sve ruke izgubljene na moru.
lz Belvederea, Jušna Dakota.
l sluga Kurtis izNešvila,
koji nikad nije pričao ni sa kim, osim sa sobom.
Pisala sam mu stalno.
Rekla sam mu da sam pozvana na audiciju u Njujork,
u školu Američkog Baleta.
Ostani. Hvala. Hvala.
Ti možeš da ostaneš.
Bila sam ražalovana u ''leš''. Još jedna ciganka koja igra.
Bendžamine, kako to da kad si došao,
nisi bio viši od ograde sa jednom nogom u grobu,
a sada... ilija pijem mnogo više nego što mislim,
ili si ti to porastao! Kojaje tvoja tajna?
Pa, Kapetane...
mnogo piješ.
Odseli smo u malom hotelu velikog imena, ''Zimski dvorac. ''
Nemaš pojma šta pričaš.
Kolibriji nisu obične ptice.
Njihovo srce kuca 1. 200 puta u minutu.
Krilima zamahnu 80 puta u sekundi.
Ako bi im zaustavio krila,
umrli biza manje od 10 sedundi.
Ovo nije tamo neka ptica, ovoje jebeno čudo od ptice!
Usporili su im rad krila na filmu,
i znate li šta su videli? Da njihova krila rade ovako...
Znate li šta položena ''8''predstavlja u matematici?
Beskonačnost!
Svi, bez obzira u čemu se razlikovali,
jeziku, boji kože, imali su jednuzajedničku osobinu:
Bili su pijani svake Božje noći.
Zadržite lift, molim vas? -Hvala vam puno.
Zvala se Elizabet Abot.
Nije bila lepa. Bilaje ravna ko daska.
Alije bila lepa za mene kao bilo koja slika.
U šta gledate?
Ako se sećaš, imamo dogovor da nikad
ne idemo na spavanje mrzovoljni.Zar nije tako, dragi?
- Kakogod kažeš, draga. - Muž jojje bio valter Abot.
Bioje Britanski ministar trgovine u Murmansku.
l bio je špijun.
Da li si dobro, draga?-Jesam.
Polomila sam štiklu na cipeli.
Nemam naviku da hodam bosa po hodnicima.
Bili su dugi dani tamo.
A noćijoš duže.
Jedne naročite noći, nisam mogao da zaspim.
lzvinite.
Ne mogu sa spavam.
Napraviću čaj. Jeste li zajedan?
Ne, hvala.
- Mleko? Med? - Malo meda, molim.
Nadam se da volite muve u medu.-Onda ne.
Možda je... bolje da malo dane.
Da procedim?-Preliješ.
Ne znam, mislim... da postoji pravilan način da se napravi čaj.
Odakle sam ja, ljudima je bitno samo da je vreo.
Da, u pravu si.
Ti si pomorac? -Mornar.
Nadam se da nije neljubazno, ali moram da pitam:
Zar nisi malo prestar da radiš na brodu?
Ne postoji starosna granica, dokle kod možeš da radiš.
lmaš problema sa spavanjem? Hvala.
Nisamznao da imam. Obično spavam kao beba.
Nešto me drži budnim.
Moj otac, u svojim 80-im,
bio je ubeđen da će umreti na spavanju,
odredio je sebi da može samo malo da odspava danju.
Bioje tako odlučan da prevari smrt.
Da lije?-Da lije šta? -Umro u snu?
Umroje u svojoj omiljenojfotelji,
slušajući omiljeni program na radiju.
Mora da je nešto znao.
Moj mužje Britanski ministar trgovine.
Ovde smo već 14 meseci.
- Bože! -Trebali smo da idemo za Peking.
Ali izgleda da nije uspelo. Jesi li bio na dalekom istoku?
Ne. Nikad nisam bio nigde, stvarno. Mislim izvan luka.
l odakle siti? -Nju Orleans, Luizijana.
Nisamznala da ima još neki.
l ispričala mije o svim mestima gde je bila.
Šta je videla.
Pričali smo tako sve do zore.
l onda smo otišli u svoje sobe, svojim životima.
Ali svake večeri smo se sretali u tom predvorju.
Hotel u sred noći može biti magično mesto.
Miš trči, pa stane.
Radijatorzvižduće. Zavesa se njiše.
lma nešto umirujuće, čak i komforno,
znajući da voljene osobe spavaju u svojim krevetima,
gde ih ništa ne može povrediti.
Elizabeta ija,zaneli bi se u noći,
sve do svanuća.
Mislim da si stvorio pogrešno mišljenje o meni.
Molim?
Znaš, udate žene ne sede opušteno
u sred noći sa nepoznatim muškarcima po hotelima.
Nisam znao šta udate žene rade, a šta ne rade.
Laku noć!
Murmansk.
''Sreo sam nekoga i zaljubio sam se. '' Mama?
To je bilo pre više od 60 godina.
- Da li si ga volela, majko?- Šta devojčica zna o ljubavi?
Nisam obučen.-lzgledaš divno baštakav.
Ne troši vreme na sirivino
u Murmansku,jer su skrozprosečni.
Ali kavijar i vodka su
veličanstveni i izdašni.
Tako...
Zadrži... i nemoj pojesti sve odjednom.
Jer tako, nema u čemu da se uživa.
Sad uzmi mali gutljaj vodke dok nisi sve pojeo.
Nazdravlje.
Nisi bio sa mnogo žena, zar ne?
Nisam nedeljom.
l nisi imao devojku nikad?-Ne, g-đo.
Kad sam imala 19 godina, htela sam da postanem
prva žena koja je preplivala Engleski kanal.
Stvarno?
Ali struja je tog dana bilatako jaka...
da za svaki mojzamah, vratila sam se dva unazad.
Bila sam u vodi 32 sata.
l kad sam bila tri kiometra od Kalea,
počelaje kiša.
Kad nisam mogla više...
... stala sam.
Jednostavno sam stala.
l svi su me pitali hoću li pokušati ponovo.
Zašto ne bih?
Nikad više nisam pokušala. Zapravo,
nikad ništa više nisam uradila sa svojim životom posle toga.
Šake suti tako grube.
Osećam vetar u tvojim obrazima.
Plašim se da je to zvono za kraj.
To je bio prvi put da me je ta žena poljubila.
To je nešto što se nikad ne zaboravlja.
- Bendžamine! - Činiš da se osećam mlađim.
l ti mene činiš godinama mlađom. Što bih volela da sam.
Promenila bih toliko stvari. lspravila bih sve svoje greške.
Koje greške?
Čekala sam,znaš.
Čekala sam da uradim nešto, da promenimživot.
Da uradim nešto.
Baš je veliki gubitak, koji ne možeš da vratiš.
Protraćeno vreme.
Ako ćemo imati vezu,
ne smeš me ni pogledati tokom dana.
l uvek se moramo razići predzoru,
i nikad nećemo reći ''Volim te''.
To su pravila.
Hladno tije? -Smrzavam se.
Bila je prva žena koja meje volela.
Hoćeš da preskočim nešto?
Ne, drago mije što je imao nekog da ga greje.
Nisam mogao da dočekam da je vidim.
viđali smo se svake večeri. Uvek smo koristili istu sobu,
ali svaki putje izgledala nova, drugačija.
Dođi.
Elizabet...
Laku noć.
Sve do jedne večeri.
Juče, 7. Decembra 1941, dan koji će se obeležiti u žalosti...
... u bliskoj bubućnosti, iverovatno i duže.
Došlo je do promene plana.
Ako znate ili ne,
Japanci su bombardovali Perl Harbur juče.
Frenk D. Ruzvelt zamolio je svakog od nas da damo svoj deo.
Čelzije preuređena da služiAmeričkoj mornarici.
Da popravlja, tegli i spasava.
Ko ne želi da ide u rat, sadatreba sa se izjasni.
Onaj ko se popne na brod, on je u vojsci, drugari.
Nameravao sam da pričam satobom, Majk.
Ženi mi ide loše.
Želeo bih da je vidim još jednom.
Slobodan si da se vratiš kući, g-dine Majs.
Ako on ode, ko će da kuva?
Trovanje hranom je jedan od glavnih uzroka smrti na moru.
Odmah posle nedovoljne siguronosne opreme.
Ja mogu da kuvam, kapetane. Radio sam to celog života.
Da, znam. Malo si star za rat, Bendžamine.
Ma, nekti bude. Primam svakog čoveka
koji želi da se bori protiv Japanaca i Huna.
To je to! Pakujte se. ldemo u rat, gospodo!
Ostavila je poruku.
Napisala je ''Bilo je lepo upoznatite. ''
l to je sve.
Rat nije bio ono što je iko od nas očekivao.
Samo smo vukli olupine. Gomile metala, stvarno.
Ako je tamo bio rat, mi ga nismo videli.
ali najviše od svega,voleo je Ameriku.
Ne postoji druga zemlja na svetu!
Kad izgovaraš A. M. E. R. l. K. A, izgovaraš sloboda.
Zvao se Denis Smit i bio je punokrvni Čirokez.
Njegovafamilija su biliAmerikanci više od 500 godina.
Ti pacifisti, kažu da neće da se borezbog svoje savesti.
Gde bismo bili sada...
da su svi odlučivali da rade po svojoj savesti?
Može li malo tiše, poglavice.
Hej...
Posmatrao sam te. lzgleda da ti se može verovati.
Ako mi se nešto desi,
možeš li da se postaraš da ovo dobije moja žena?
Dao mije sve svoje plate. Nije potrošio ni pare.
Hoću da moja porodicazna da sam mislio na njih.
Svi na palubu!
Dolazite vamo, lenčuge jedne!
Rat nasje pronašao.
Gasi sve!
Plesant, penji se na svetlo.
Transporter kojije prevozio 1300 ljudi, prepovovljenje od torpeda.
Mi smo prvi stigli na mesto nesreće.
Gasi motor! Gasi sve!
Samo smo se mi čuli.
Ljudi!
Ne možemo da računamo da im možemo pobeći.
Pripemite se za borbu!
Šta?
Je lito poslednji?
Kapetane!
lzbušili su mi slike!
Daj mi ruku.
Bićeš dobro, kapetane Majk.
Lepo mestu u raju čeka na tebe. Lepo mesto.
Možeš biti besan, kao besan pas, na stvari kako su se desile.
Mogao bi da psuješ, i kuneš sudbinu...
ali kad dođe kraj...
moraš da oprostiš.
Kapetane.
1328 ljudije poginulo tog dana.
Oprostio sam se od Čirokeza, Denisa Smita.
Džona Grima kojije bio u pravu, da će poginuti tamo.
Poslao sam ženi Plesanta Kurtisa njegove plate.
Oprostio sam se sa blizancem, vikom Brodijem,
i sa Majkom Klarkom, kapetanomtegljača ''Čelzi. ''
Oprostio sam se od svih ljudi, koji su imali svoje snove.
Sa svim ljudima koji su hteli da budu prodavci osiguranja ili doktori
ili advokati ili lndijanske poglavice.
To se ne može popraviti.
Ovde, smrt nije izgledala prirodno.
Nikad nisam video kolibrija tako daleko na moru.
Ni pre ni posle.
l u maju 1945, kada sam imao 26 godina...
Dolazim!
Kvini? -Da.
Oh, blagi bože! Došao si kući!
Gospode, vratio si se! Da te pogledam!
Ko je to, mama? -Dete,to je tvoj brat, Bendžamin.
Nisamznala da mije on brat.
Postoji puno stvari koje ti ne znaš.
Završi pranje, operi ruke i dođi da mi pomogneš oko stola. Hajde!
Okreni se. Oh, izgledaš kao da si se ponovo rodio!
Mlađi od proleća.
Mislim da tije onaj sveštenik uneo drugi život.
Znala sam čim samte videla da si poseban.
Kažem ti, kolena su mi se ogulila jer sam bila na njima
svake noći, moleći se gospodu, da te vrati živog kući.
Sećaš se šta sam ti rekla?
Nikad ne znaš šta te čeka? -Tako je. Sedi.
Da li si naučio nešto vredno pričanja?
- video sam neke stvari. - Oh, video si bol.
A radost? -Naravno, i to.-Da, to sam htela da čujem.
vidi njega... -Gde je Tizi?
Oh, dušo!
G-din vedersje umro u snu jedne noći prošlog aprila.
Mama, žao mije. -Ne brini o tome, dušo.
Ostalo ih je još dvoje.
Svi su novi.
Predpostavljam da čekaju svoj red kao i ostali.
Tako mije drago si se vratio kući, meni.
Sad treba da ti nađemoženu i novi posao.
Dođi i pomozi mi oko ovog stola.
Bendžamine! Gubiš vreme, dušo.
Potpuno je gluva.
Ti ćeš biti u staroj sobi g-dina DeSeroksa.
veliki si da deliš sobu sa nekim.
Čudna stvar je vratiti se kući.
lzgleda isto. Miriše isto. Osećajje isti.
Jesam liti pričao da meje udario grom sedam puta?
Jedno dok sam sedeo u svom kamionu, i gledao svoja posla.
Shvatiš da si sejedino ti promenio.
Kasnijejednog jutra, nedugo pošto sam se vratio...
lzvinite, da lije Kvini tu?
Dejzi?
Ja sam, Bendžamin. -Bendžamin?
O, moj Bože!
Naravno da si ti! Bendžamine!
Kako si ti?
Prošloje mnogo vremena! lma toliko toga što bih volela daznam!
Kada si se vratio? -Pre nekoliko nedelja.
Pričala sam sa Kvini, rekla mije da si bio u ratu,
negde na moru, puno smo se brinulizatebe. -Dobro sam.
Pogledaj se. Tako si ljupka.
Prestao si da mi pišeš.
Kad sam otišao bila je devojčica. Asada je tu žena, umesto nje.
Bila je najlepšažena koju sam ikad video.
Lepa.
Najlepša.
Sećaš se bake Fuler? -Naravno. -Umrla je.
Čuo sam, žao mije.
Ne mogu da verujem da smo oboje ovde.
Mora daje sudbina... ne, ne, kako je on tozvao? Kissmet.
Da li si čuoza Edgara Kajsa, psihologa? -Ne verujem...
On kaže, da je sve predodređeno, ali...
Ja više volim da verujem da je to sudbina.
Ne znam kako radi, ali mije drago da se desilo.
Da li si bio na Menhetnu? Pravo je preko reke, od mene.
Mogu da vidim Empajer Stejt Bilding ako se popnem na krevet.
Ati, gde siti bio? lspričaj mi sve.
Poslednji put kada si pisao, rekao si da si bio u Rusiji.
Oduvek sam želela da odem u Rusiju. Je li hladno kao što se priča?
- Duplo je hladnije. - O, bože!
Oduvek smo govorili da si drugačiji. mislim da stvarno jesi.
Pisao si da si upoznao nekoga. Jeste lizajedno?
Otiši smo svako svojim putem.
Hej, sećaš se ovoga?
Ovoje slika starog kengura u pet sati popodne.
Da li si za to da izađemo na večeru?
Jesam liti rekla da sam plesala za Balenšina?
On je poznati koreograf. Rekao je da imam idealnu liniju.
Na probije jednom baletan pao,
a on je to pustio u dalju produkciju.
Možeš li to da zamisliš u klasičnom baletu?
Baletan namerno pada?
Postoji potpunao novi svet plesa danas, zove se apstrakcija.
Nije onjedini poznat, postoji i Linkoln Kirsten,
i Lucija Čis, i Agnes DeMil...
ona je odbacila sve konvencionalnosti,
sve tako direktno i novo...
Pričala mije o novom velikom svetu.
lmena koja mi nisu baš ništa značila.
Nisam baš sve čuo što mije pričala.
To je novo i moderno, i toje američko.
Razumeju našu bodrost i našu psihologiju.
O bože,ja samo pričam i pričam.
Ne, ne, uživao sam slušajući.
Nisamznao da pušiš. -Dovoljno sam stara.
Dovoljno sam stara za mnoge stvari.
U Njujorku ostajemo budni cele noći.
Gledamo kako sunce izlazi preko stovarišta.
Uvek ima nešto da se radi.
Moram da se vratim sutra.
- već? - volela bih da mogu da ostanem.
Plesačima više nisu potrebni kostimi.
Mogu da zamislim kako plešem potpuno naga.
Jesi li čitao D. H. Lourensa? Njegove knjige suzabranjene.
Reči su mu kao vođenje ljubavi.
U našem pozorištu, moramo da verujemo jedno drugom.
Seks je deo toga.
Znam za puno plesačica da su lezbejke.
Bila je jednažena kojaje htela da spava sa mnom.
Šta te je uznemirilo? -Koji deo?
Nekoje hteo da spava sa mnom?-Ti si poželjna žena,
mislim da bi većina njih želela da spava satobom.
vratimo se u kuću.
lli da iznajmimo sobu negde.
Možemo i da legnemo natvoju jaknu. -Ne znam, Dejzi...
Nija da neželim. Mislim da bih te razočarao.
Bendžamine, bila sam sa starijim muškarcem.
vraćaš se u Njujork ujutro,
treba da budeš sa svojim prijateljima.
Mlada si samo jednom. -Oh, dovoljno sam velika.
Dejzi, samo ne večeas, to je sve.
Možemo da idemo da slušamo muziku.
Životi su nam definisani prilikama koje su nam pružene...
... čaki onima koje smo propustili.
lzgledaš tako lepa, tako upečatljiva.
Kažu da će nas uragan zaobići.
- Oh,to je dobro. - Ostala sam pod ćebetom...
sa majkom. Nije ništa govorila...
Bendžamine?
Stvari su postajale drugačijeza mene.
Kosa mije imala malo sedih i rasla je kao klasje.
Osećaj za miris mije bio jasniji, sluh mi se poboljšao.
Mogao sam da hodam dalje i brže.
Dok su svi ostali starili,ja sam se podmlađivao. Savim sam.
Uđite.
Bendžamine!
Da li me se sećaš? -Naravno, G-dine Baton.
Šta ti se desilo? -Rasekao sam se i inficiralo se.
Dobrodošao kući, prijatelju.
vidim da još piješ Sazerak sa viskijem.
Ja sam rob navika.
Još posećuješ kuću u Burbon ulici?
Ne, već duže vreme.
To je bilo interesantno vreme.
Prešli smo sa40 hiljada, na skoro milion dugmadi po danu.
Upošljavali smo 10 puta više radnika.
Radili smo kao sat.
Šteta.
Rat je bio dobar za industriju dugmadi.
Znaš...
Bolestan sam. Ne znam koliko vremena mije ostalo.
Žao mije dato čujem, g-dine Baton. -Ne...
Neman puno prijatelja. Nisam nikome rekao.
Nadam se da nemaš ništa protiv...
ako je ikako moguće, voleo bih da se družimo češće.
Učiniću šta mogu.
Bendžamine, da li išta znaš o dugmadima?
Baton's Batons je u našoj porodici 124 godine.
Moj dedaje bio krojač. lmao je malu radnju u Ričmondu.
Posle građanskog rata, preselio se u Nju Orleans...
... gdeje moj otac imao viziju da pravimo našu sopstvenu dugmad.
Tako, uz njegovu pomoć, krojačka radnja je prerasla u ovo.
A danas, ne mogu proštepati nijedan šav.
To je veoma interesantno.
Siguran sam da si uradio dobro za sebe.
l... šta mogu učinitiza vas, g-dine Baton?
Bendžamine,ti si moj sin.
Žao mije što ti nikad ranije nisam rekao.
Rodio si se na noć kad se veliki ratzavršio.
Tvoja majka je umrla po tvom rođenju.
Mislio sam da si monstrum.
Obećao sam tvojoj majci da ću se postarati da budeš siguran.
Nisam nikadatrebao date napustim.
Moja majka?
Ovo je naša letnja kuća najezeru Ponšartrejn.
Kada sam bio dečak, voleo sam da se budim pre svih.
Otrčao bih do jezera i gledao kako dan počinje.
Osećao sam se kao da sam ja jedini živ.
Čim sam je ugledao, zavoleo sam je.
lme tvoje majkeje bilo Karolin Marfi.
Radila je u kuhinjitvog dede.
Onaje iz Dablina.
1903, Karolina i sva njena braća i sestre,
došli su dažive, u Nju Orleans.
Uvek sam nalazio razlog da idem u tu kuhinju,
samo da bih mogao da je gledam.
25 April 1918.je najsrećniji dan u mom životu.
Dan kada sam oženio tvoju majku.
Zašto mijednostavno nisi rekao?
Planirao sam da ostavim sve što imam tebi.
Moram da idem.
- Gde? - Kući.
Šta on umišlja? Misli da može samo da se pojavi
i sve bitrebalo da bude fino i odlično.
Svi bi trebali da budemo prijatelji.
Još nešto muje na umu, sigurna sam.
Bog mije svedok,još nešto je naumio!
Ostavio je 18 $ one noći kad sam te našla.
18 pišljivih dolara i prljavu pelenu!
- Laku noć, mama.- Laku noć, dušo.
Jesam liti ikad pričao, da me je udarao grom sedam puta?
Jednom kad sam šetao psa pored puta.
Oslepeo sam najedno oko,jedva sam mogao da čujem.
lmao sam tikove i drhtavicu ničim izazvane.
Uvekzaboravim šta sam hteo.
Ali,znaš šta?
Bog me stalno podseća da sam srećan što sam živ.
Počinje oluja.
Budi se.
Hajde da te obučemo.
Možeš biti besan, kao besan pas, na stvari kako su se desile.
Mogao bi da psuješ, i kuneš sudbinu...
ali kad dođe kraj...
moraš da oprostiš.
Bila je lepa služba.
Sahraniće ga pored tvoje majke.
Ti si moja majka.
Moje dete.
Nikada nisam video Njujork.
lzvini,ja sam Dejzin prijatelj. -Za mnom.
Dejzi!
Da! U svlačionici sam!
Da li to neko mene traži?
Bendžamine! -Zdravo.
- Odkudti ovde? - Hteo sam da te posetim.
Da provedem neko vreme satobom, ako mogu.
Trebao si da me nazoveš. lznenadio si me.
- Još si ljuta? - Ne. Hvala, divno je.
Ne mogu da skinem pogled satebe.
Mislim da sam hipnotisan.
Hvala. To je veoma lepo od tebe što kažeš.
ldem da se presvučem. Deo nas ide nazabavu.
Da li bi pošao sa nama?
Neko mije rekaoza restoran u kojem biti bilo lepo.
Rezervisao sam sto. Za svaki slučaj.
Uvaktako, posle predstave, svi plesači idu na zabavu.
Dobodošao si da pođeš sa nama. ldem da se presvučem, može?
Ovoje Dejvid. On pleše sa nama.
Ovo je Bendžamin, pričala sam ti o njemu.
A da... Kako si?
ldem po piće.
Znači, ti si bio prijatelj njene bake?
Tako nešto?
- Tako nešto. - lzvini.
Hej!
Nisam znala da dolaziš!
Gospode, Bendžamine...
Šta si očekivao?
Šta,želiš da sve odbacim? Ovo je moj život.
Hej, ideš u grad?
Hajde.
Da se provedemo. Biće muzičara, interesantnih ljudi...
Ne moraš to da radiš. Mojaje greška,
trebao sam da nazovem. Mislio sam...
... da dođem ovamo i date oborim s'nogu, tako nešto.
- Dejzi, hajde! - Dolazim.
lzgledafin momak. Da li ga voliš?
Mislim.
Strećan sam zbogtebe.
Možda se vidimo kod kuće.
Ok.
Svidela mi se predstava!
Došaoje da mi kaže da muje otac umro.
Nisi mogla da znaš.
lmala sam 23.jednostavno me nije bilo briga.
Šta si radila posle? -lmam neke fotografije, mislim.
Na vrhu moje torbe.
Bila sam dobarplesač, kao što sam uvek htela da budem.
Pet godina...
Plesala sam svuda.
London, Beč, Prag...
Ove nisam nikad videla.
Mama, nikad mi nisi pričala o ovome.
Ja sam bila,jedini Amerikanac, kojije bio pozvan
da igra u Boljšoj teatru.
Bilo je veličanstveno.
Ali Bendžamin nije izbijao iz moje glave.
l onda sam uhvatila sebe kako govorim:
Laku noć, Bendžamine.
- ''Laku noć, Dejzi. ''- On je to rekao?
Život nije tako komplikovan.
Ako želiš, možeš da kažeš da sitražio nešto.
Bendžamine, g-đa La Turnoje upravo umrla.
G-din Bendžamin Baton?-To sam ja.
Dobardan. -Da, gospodine?
G-đice Dejzi Fuler. -Momenat.
Molim, sedite. -Dobro.
Nekada smo u određenom spletu okolnosti, a da nismo ni svesnitoga.
Bilo to nasumično ili namerno,
nema stvari koju možemo uraditi da to promenimo.
Žena u Parizu je pošla u kupovinu,
alije zaboravila kaput, i vratila se po njega.
Kadje uzela kaput, telefon je zazvonio,
javila se na poziv i pričala je par minuta.
Dok je žena pričala telefonom,
Dejzije bila na probi predstave u Pariskoj operi.
l dok je ona bila na probi, žena je završila razgovor,
i sišla dole da pozove taksi.
Taksista je stigao malo ranije,
i otišao je da popije kafu.
l za vreme dokje Dejzi bila na probi.
Ovaj taksista kojije stigao ranije,
i kojije išao da popije kafu,
pokupio je damu koja je pošla u kupovinu,
kojojje promakao predhodni taksi.
Taksije morao da stane zbog čoveka kojije prelazio ulicu,
kojije krenuo na posao 5 min kasnije nego odično,
Jerje zaboravio da uključi sat.
Dok je čovek, koji kasni, prelazio ulicu,
Dejzijezavršila sa probom i otišla je natuširanje.
Dok se Dejzituširala, taksije ispred butika čekao
ženu koja je otišla po poklon koji nije bio upakovan
jer devojka koja je trebala da ga upakuje,
predhodne noćije raskinula sa dečkom izaboravlia je na to.
Kadaje poklon bio umotan, žena se vratila u taksi,
kojije bio blokiran dostavnim kombijem.
Dok se Dejzi oblačila,
dostavni kombi se sklonio i taksije mogao da krene.
Dejzije, konačno doterana,
čekala jednu od svojih prijateljica kojojje pukla pertla.
Dok je taksi stajao na semaforu,
Dejzi i njena prijateljica su izašle iz pozorišta.
l da se samo jedan događaj odvio drugačije,
da ta pertla nije pukla,
ili da se kombi pomerio malo ranije,
ili da je taj poklon bio umotan i spreman,
da devojka nije raskinula sa dečkom,
ili da je taj čovek navio sat i otišao na posao 5 minuta ranije,
ili da taksista nije svratio na kafu,
ili da ježena odmah ponela kaput
i ušla u prvi taksi,
Dejzi i njena prijateljica bi prešle ulicu.
Ataksi bi prošao pored njih.
Ali život je ono što se desilo,
splet nevezanih ljudi i događaja,
van ičije kontrole,
taj taksi nije prošao pored,
i vozaču je trenutno skrenuta pažnja,
i taj taksije udario Dejzi. -Dejzi! U pomoć!
Noga jojje slomljena.
Dejzi...
- Ko tijejavio? - Tvoj prijatelj me je pozvao.
Lepo odtebe što si prešao toliki put da vidiš da li sam dobro.
Ti bi isto uradila zbog mene.
O, Bože!
vidi njega. Ti si perfektan.
volela bih da nisi došao.
Ne želim da me vidiš ovakvu.
Noga jojje pukla na pet mesta.
l uzterapiju, i vreme, možda prohoda opet.
Ali igrati više neće.
Odvešćute kući sa sobom. Hoću da pazim natebe.
Ne vraćam se u Nju Orleans.
Onda ćuja ostati u Parizu.
Zar ne razumeš? Ne želimtvoju pomoć.
Znam da žalim sebe,
ali ne želim da budem sa tobom.
Pokušala sam da ti to kažemjoš u Njujorku, ali ti me ne slušaš.
Možda se predomisliš.
Nismo više mala deca, Bendžamine.
Skloni se iz mog života.
Bila sam gadno okrutna.
Nije razumeo da...
Nisamželela da me gledatakvu.
Nisam odmah otišao.
Ostao sam u Parizu duže, da se brinem o njoj.
To nisamznala.
Dušo, pozovi sestru.
Učila sam da hodam ponovo.
lšla sam vozom u Lurd.
Da pogledam. To je normalno.
Pulsjoj se smanjio. Bori se za vazduh.
Bićeš u redu? -Da.
U redu, kaže on: ''Vratio sam se kući... ''
Onda ima dosta pocepanih stranica.
''Slušao sam zvukove kuće. '' To sam čitala.
Nešto je prosuo po ovom, teško se čita.
Nešto u vezi ''jedrenja''. Da li tito nešto znači?
Naučio sam da jedrim na starom brodu moga oca, pored kuće na jezeru.
Ne mogu da lažem, viđao sam se sa dve žene.
lli možda tri.
Ne muči se, Sem. Biće tamo ponovo sutra.
Mama.
U proleće 1962,
vratila se.
Želiš li da znaš gde sam bila? -Ne.
Kako to da nisi pisala?
Samo si odjednom nestala.
Morala sam nešto da uradim za sebe.
Nikad nisam mislila da si tijedna od onih sebičnih.
Nadam se da sam u pravu.
Obično sam u pravu u vezi ljudi.
- Laku noć, mama.- Laku noć, dušo.
Lepo se zabavite.
Nisi rekao ni dve reči. -Neželim da kvarimtrenutak.
Spavaj sa mnom. -Hoću.
Pitao sam je da pođe sa mnom.
Odplovili smo do Golfskog zaliva, uz obalu Floride.
Drago mije što nismo našlijedno drugo kad sam imala 26.
- Kako to? - Bila sam mnogo mlada.
Ati si bio mnogo star.
Desilo se kad je trebalo da se desi.
Uživaću u svakom mogućemtrenutku provedenim s'tobom.
Kladim se da mogu da sedim duže odtebe. -Kladim se da ne možeš.
Jedva da imaš jednu boru.
Aja svakog dana imam sve više. Nije fer.
volim tvoje bore. Obe.
Kako je kad odrastaš mlađi?
Ne moguti reći. Uvek gledam isim očima.
Hoćeš li me voleti kad ostarim i koža mi bude sva smežurana?
Hoćeš liti mene voleti kad budem imao bubuljice?
Kad upiškim krevet?
Kad se budem plašio mraka ispod stepenica?
Šta?
O čemu razmišljaš? -O tome kako ništa ne traje.
l kakva je to šteta.
Neke stvari traju.
- Laku noć, Dejzi. - Laku noć, Bendžamine.
Mama?
Kada si upoznalatatu? -Neko vreme posle toga.
Jesi li mu rekla za Bendžamina?
Znao je dovoljno, draga.
Mama!
Kvini!
Hej?
Zdravo, g-đo Karter. Ja sam Bendžamin. Gde su svi?
Oh, Bendžamine. Kvinije umrla.
Žao mije.
Žao mije na tvom gubitku. Bila je velika žena.
Sahranili smo je pored njenog voljenog g-dina vedersa.
Da bi imali svoje uspomene,
prodali smo očevu kuću na Espanadi.
Ovo je divno staro mesto, dragi.
Mislim da ćemo biti srećni ovde.
Oh, imate dugu porodičnu istoriju.
Ostaju uz kuću.
ldemo da vidimo glavnu spavaću sobu.
Kupili smo nama dupleks.
volela samtu kuću.
Mirisala je na ognjište.
Nemoj da prekidaš, draga.
To je bilo najsrećnije doba mog života.
Nismo imali nameštaj.
Mogli smo da imamo piknike u dnevnoj sobi.
Jeli smo kad nam se prohte.
Bili smo budni po celu noć, kad smo hteli.
Trudili smo se da nikad ne uđemo u rutinu,
da idemo u krevet i da se budimo u isto vreme.
Živeli smo na tom dušeku.
Prvi komšija, g-din van Dam, bio je psihoterapeut.
Živeli smo četiri bloka od gradskog bazena.
Možda imaš malo više godina.
lzabrala si da uradiš nešto specijalno, unikatno,
što je moglo da se uradi samo u jednom kratkom delu života.
Da se i nije ništa desilo,
ti bi opet bila ovde, gde si sada.
Jednostavno ne volim što starim.
Stavili su previše hlora.
Obećavam, neću dopustiti sebi da žalim samu sebe ponovo.
Mislim da je tamo i tada shvatila...
... da niko od nas nije savršen,zauvek.
Našla je svoj mir.
Otvorila je studio, da uči devojčice plesu.
vrati se drugim putem.
Odlično!
Laku noć!
Predivna siza gledanje.
U plesu je bitna linija.
Linija tela.
Pre ili kasnije izgubiš liniju, i nikad ne možeš da je vratiš.
Razmišljam...
Rođen si 1918, pre 49 godina.
Ja imam43.
Skoro smo istih godina.
Srešćemo se u sredini.
Konačno smo se našli.
Čekaj. Hoću da nas zapamtim ovakve kakvi smo sada.
Trudna sam.
Znaš, ubeđena sam daje sestra pogrešila kad je rekla da je dečak.
Ja mislim da je devojčica.
Znam da se plašiš.
Ne krijem to. -Ok.
- Čega se najviše plašiš? - Beba rođena kao ja.
Onda ću je voletijoš više.
Ok.
Kako mogu da budem otac kad postajem sve mlađi?
Nije ferprema detetu. Ne želim da budem nekome na teretu.
Dragi, svi završavamo u pelenama.
Pobrinuću se da nam uspe.
Želim to, i želim to sa tobom.
Želim da imaš sve štoželiš, baš sve.
Nisam baš siguran kako možemo ovo da uskladimo...
Bi li ti rekao slepom čoveku da ne može da ima decu?
Bićeš otac koliko god dugo budeš mogao.
Znam posledice. To sam prihvatila.
voleti tebe, to mijejedino važno.
Moram u kupatilo.
Najstarija žena koja je preplivala Engleski kanal,
stiglaje danas, u Kale...
Zadrži!
... plivala je 34 sata, 22 minuta i 14 sekundi.
68 godina stara Elizabet Abot, stigla je u 5:38 GMT,
iscrpljena, ali srećna.
G-đo Abot, kako biste nam objasnili rečima ovo dostignuće?
Predpostavljam... sve je moguće.
Jesi li spreman?
Da.
U proleće, dana kao štoje i svaki drugi...
vraćam se za sat!
Draga!
Pozovi hitnu!
Beba dolazi.
Operatoru, treba mi hitna!
Svi su u redu. Beba je perfektno zdrava devojčica.
Draga...
Rodilaje devojčicu od 2 kg i 650 grama.
Jesi li računala i rez?
Savršena je.
''Nazvali smo je po mojoj majci, Karolin. ''
Ovaj Bendžamin je bio moj otac?
l ti mito ovako govoriš?
lzvini.
... svi uslovi za glavnu oluju,
pokazuju da prelazi u kategoriju 5.
Hej,znam datije teško. Ovde ne možeš da pušiš.
Niko ne može da kaže gde će udariti...
Rasla si kako je doktor i obećao, normalno i zdravo.
Moraćeš da nađeš pravog oca za nju.
O čemu pričaš?
Trebaćejoj neko s'kim može da odrasta.
Naučiće da prihvata stvari kako se dešavaju. Ona te voli.
Draga, potreban jojje otac, ne drug za igranje.
Je li problem u meni? -Nije.
Počinju da ti smetaju moje godine? To hoćeš da kažeš?
Ne možeš nas oboje odgajati.
Bio je tvoj prvi rođendan.
Napravili smo žurku. Kuća je bila puna dece.
- Kako si? - Hej.
Pre nego što se okreneš, oni su u srednjoj školi, izlaze.
Prodao sam letnjikovac najezeru Pončartrejn.
Prodao sam Baton's Batons.
Prodao sam očev brod.
Sve sam stavio na račun u banci.
Tako dati i majka možete lepo da živite,
Otišao sam, pre nego što si mogla da me zapamtiš.
''Otišao sam samo sa rancem na leđima. ''
Ne želim da čitam sada.
Možeš li mi reći gde je otišao?
Stvarno neznam.
Za mene je. 1970. imala sam 2 god.
''Srećan rođendan. ''
''Želeo bih da mogu da te poljubim za laku noć. ''
Sve su za mene. 5 god:
''Želeo bih da mogu date prvog dana odvedem u školu. ''
6 god:
''Želeo bih da sam tamo da te učim da sviraš klavir. ''
1981, imala sam 13 god:
''Želeo bih da mogu da ti kažem da ne juriš istog dečaka. ''
''Želeo bih da sam mogao da te tešim kada tije srce bilo slomljeno. ''
''Želeo bih da sam mogao da ti budem otac. ''
''Ništa što ikada uradim ne može nadoknaditi to. ''
Mislim da je otišao u lndiju.
Za ono što je bitno, nikada nije kasno,
ili u mom slučaju, rano, da budeš šta god želiš da budeš.
Nema vremenske grance, počni kad godželiš.
Možeš se promeniti ili ostati ista. Nema pravila u tome.
Možemo izvući najbolje ili najgore iztoga.
Nadam se da si ti uradila najbolje.
Nadam se da si videla stvari koje te plaše.
Nadam se da si osetila ono što nisi pre osećala.
Nadam se da si srela ljude drugačijeg mišljenja odtvog.
Nadam se daživiš život na koji si ponosna.
A ako nisi,
nadam se da ćeš smoći snage da počneš ispočetka.
Otišaoje davno.
vidimo se sledeći četvrtak.
- Laku noć, g-đice Dejzi. - Laku noć, duše.
lzvinite, zatvaramo.
Mogu li vam pomoći?
Jeste li došli po nekoga?
Zašto si se vratio?
Mama?
Mama!
Jesi li spremna?
Mama, šta nije u redu?
Upravo sam čula tužnu priču o zajedničkom prijatelju,
koga nisam videla dosta dugo.
Karolin, ovo je Bendžamin.
Znaš ga kad si bilajoš beba.
Zdravo.-Zdravo.
Hej!
lzvini, mislio sam da si spremna.
Oh, ovo je porodični prijatelj, Bendžamin Baton.
Ovoje moj suprug, Robert. -Kako ste.
Drago mije.
Drago mije što smo se upoznali. Bićemo u kolima, draga.
U redu. -Čao.
Samo da zaključam.
Predivna je, na majku je.
Da li pleše? -Ne baš dobro.
To je nasledila od mene.
Onaje draga devojka.
lzgleda malo izgubljena. lpak, ko nije sa 12 godina?
Dosta stvari na njoj me podseća natebe.
Moj muž,je udovac ... bio je udovac.
On je neverovatno dobar, pametan, napredan čovek.
On je sjajan otac. -Odlično.
Tako si mlad. -Samo spolja.
U pravu si bio.
Ne bih mogla da vas oboje odgajam.
Nisam tolikojaka.
Gde si odseo?
Šta ćeš da radiš?
Odseo sam u Pončartrejn hotelu na aveniji.
Ne znam šta ću da radim.
Čekaju me.
Sećam se toga. Toje bio on.
Uragan je promenio pravac. Doći će do kopna veoma
brzo. -Da li treba nešto da uradim?
Dogovorje bio da preselimo ljude, alivi odlučujete.
Ne, ne, mi ostajemo.
Javiću vam ako se nešto promeni.
Te noći, dok sam sedeo i pitao se,
zašto sam se uopšte vratio, neko je pokucao na vrata.
Uđi.
U redu si?
lzvini, ne znam šta radim ovde.
Ništa ne traje.
Nikad nisam prestao da te volim.
Bendžamine,ja sam stara žena sada.
Neke stvari nikad ne zaboravljaš.
Laku noć, Bendžamine.
Laku noć, Dejzi.
Kao što sam i znao...
Gledao sam je kako odlazi.
To je poslednje što je napisao.
Nešto posle smrti tvog oca,
imala sam poziv.
Halo? Da, kraj telefona.
lzvinite, ne razumem.
Kuća na uglu.
Uđite!
Ja sam Dejzi Fuler. -Ja sam Dejvid Hernandez
iz Orleanskog odeljenja organizacije za brigu o deci.
Živeo je u samonapravljenom skloništu.
Policijaje našla ovo kod njega, ovu adresu,
ima vaše ime zapisano svuda.
Slabog je zdravlja. Bio je odveden u bolnicu.
lzgleda da ne zna ni ko je ni gdeje. veoma je konfuzan.
Rekla sam g-dinu Hernandezu da je Bendžamin naš.
Ako mu treba gde da spava, u redu je. Može da ostane ovde.
Bendžamine.
Divno sviraš.
Ne voli da ga dodiruju.
Teško prepoznaje stvari.
Doktori su rekli da ne može biti ništa drugo...
nego početak demencije.
Da li me se sećaš?
Ja sam Dejzi.
Ja sam Bendžamin.
Drago mije, Bendžamine.
Da li ti smeta da sednem? volela bih da slušam kako sviraš.
Da li te poznajem?
Svakog dana sam navraćala da ga obiđem, da ga vidim.
Nemojte da mislite da ne znam šta radite!
vi ste jebeni lažovi!
Ne veruje nam daje upravo doručkovao.
Da pogledamo šta bi mogli da nađemo da radiš.
lmam osećaj da postoji gomila stvari kojih ne mogu da se setim.
Šta, na primer?
Kao da... postoji ceo jedanživot koji sam imao,
aja ne mogu da se setim kakavje bio.
U redu je. U redu je zaboravljati stvari.
Mnogo puta bijednostavno zaboravio ko je i gde je.
Nije bilo lako. -Bendžamine!
vidim sve! vidim veliku reku!
U pravu si. Možeš da vidiš sve, dušo.
Mogu da vidim groblje gde je mama sahranjena i ostali ljudi.
Želim da siđeš dole! -Šta ako mogu da letim?
Poznavala sam čoveka kojije umeo da leti.
Siđi dole i sve ću ti ispričati o njemu.
Neka se neko popne gore.
lmao je pet godina kad sam se uselila.
Skoro istih godina kao što sam ja bila kad sam ga upoznala.
Ovoje slika starog kengura u pet sati popodne,
kada je dobio svoje lepe noge.
Dani su prolazili, aja sam gledala kako zaboravlja da hoda...
Kako se ja zovem? ... da govori.
Ja sam Dejzi.
Možeš li da kažeš Dejzi?
2002, stavili su novi sat na toj železničkoj stanici.
A u proleće 2003,
pogledao me je,
i znala sam da jeznao ko sam ja.
Onda je zatvorio oči kao da će dazaspi.
volela bih da sam ga poznavala.
Sada ga poznaješ.
Mama, trebalo bi da pogledam šta se dešava.
Laku noć, Bendžamine.
Neki ljudi su rođeni da sede kraj reke.
Neki da budu udareni od groma.
Neki imaju osećajza muziku.
Neki su umetnici.
Neki da plivaju.
Neki se razumeju u dugmad.
Neki poznaju Šekspira. Neki su majke.
A neki ljudi... plešu.